I semesteret har vi talt meget om det uendelige potentiale,
vi alle har i os,
med teorier fra Sartre til Rogers og Maslow.
Selvet - Realisering - Selvtillid Kærlighed & tilhørsforhold - Sikkerhed
Fysiske behov
Men nu, hvor julen hastigt nærmer sig,
er jeg ked af at sige, at vi er nået til kursets ende.
Jeg ved det.
Men som vi forlader kurset,
håber jeg, at I alle spørger jer selv...
Hvad kan I lære af det hele?
Det er så svært at blive oplyst.
Så sandt, Ryan.
Og hvordan bliver vi det?
Hvordan bliver vi mennesker, der altid søger forbedring?
Hvordan kan nogen af os leve et virkelig inspireret liv?
Vi har måske alle forskellige svar.
Men hvad der er vigtigt, er at stille spørgsmålene.
"Hvad betyder noget for mig?
"Hvad tilfredsstiller mig?
"Hvad giver mit liv betydning?
"Hvad vil jeg virkelig have?"
Det er ret enkle, ligetil spørgsmål, ikke?
Lad jer ikke narre. Svarene er ikke altid så lette.
Og hvis vi er virkelig ærlige overfor os selv,
er de måske ikke altid, hvad vi forventer.
ÅBENT
Værsgo, frøken.
-Min personlige favorit. Velbekomme. -Tak. Det ser lækkert ud.
Jeg glemte det næsten.
-Han kysser aldrig mig sådan. -Heller ikke mig.
Ingen kommentar.
Andi, Kathy, vær ikke jaloux.
Dorothy og jeg har bare en særlig forbindelse.
-Hej, Lindsay. -Hej, Becca.
Jeg hører, han kysser kunder bag min ryg.
Du skulle passe på mig.
Undskyld. Han er chef.
Hvad? Jeg troede, vi piger skulle passe på hinanden.
Jeg inspirerer mit personale til loyalitet.
De nye desserter er klar.
Jeg afprøver stadig opskrifter, så fortæl, hvad du synes.
De er flotte. Har du smagt dem?
Det er kager, så jeg elsker dem alle.
Derfor behøver jeg min officielle smager.
Det er et slid, men jeg gør det for dig.
De er rigtig gode.
-Virkelig? -Ja.
Måske endnu et strejf kanel.
Ja. Ja, jeg ved det, jeg... Ja.
-Det er lige det. Ja. -Ikke?
Okay.
Okay, jeg smutter.
Før du går...
Jeg håbede, jeg måtte invitere dig på middag i aften.
Måske på Ginos?
Ginos? I hvilken anledning?
Ingen anledning. Bare at vi er unge og forelskede.
Hvad andre grunde har vi brug for?
Jeg skulle hjælpe min mor
med maduddeling til de ældre,
så kan vi gøre det en anden gang?
Så du siger, at du vælger dåsemad fremfor Ginos?
Hvad, hvis jeg bestak din mor med en ekstra kasse kager?
Okay? Ekstra kaffe?
Tror du så, hun ville lade dig slippe?
Hvis du vil gå så langt...
Vil du hente mig?
Skal vi ikke mødes der? Klokken 20?
Jeg har en masse at se til her.
Jo. Selvfølgelig. Det lyder godt, vi ses der. Farvel.
-Jeg elsker dig. -Farvel.
Jeg elsker også dig.
Ja, lige i skabet.
Flot. Ja.
Hvad?
Fru Jamison.
Lad mig hjælpe dig.
Jeg er okay. Jeg har ikke brug for hjælp.
Nej, jeg ved det, men det er ikke et problem.
-Jeg har det fint, sagde jeg. -Okay.
Jeg er ikke invalid, ved du nok.
Nej, det ved jeg.
Lad dem ligge der.
Jeg tager dem om et øjeblik.
Det var så lidt.
Jeg er hjemme.
Mor. Bedstefar.
-Hej. -Hej, skat.
Hej. Hvordan går det?
Du må ikke kigge!
Kom ikke ind! Jeg pakker gaver ind.
Du må ikke kigge!
-Jeg kigger ikke! -Jeg pakker gaver ind!
Jeg kigger ikke. Bare rolig, men...
Kom ikke ind i værelset!
Jeg kigger ikke, men hvis jeg var, og...
Og det gør jeg tydeligvis ikke.
Så ville jeg sige, at den kjole, du prøver så hårdt at gemme,
den, der er utrolig lig den fra min ønskeliste,
er perfekt.
Den er så perfekt, at jeg faktisk virkelig vil have den nu.
-Hej, mor. -Der var du.
Vi skulle til at få dig eftersøgt.
Undskyld, jeg besøgte Jason, og så mødte jeg fru Jamison.
Tag dig ikke af hende. Hun er ensom.
Hun får ikke lov at gå mig på.
Det er min yndlingsårstid.
Mor, her.
Jason har sendt dem her, og dem her til aftenens levering.
Hvor sødt.
Apropos Jason, er det okay, hvis jeg ikke tager med dig i aften?
Han har inviteret mig ud.
-På Ginos. -Ja, det er fint.
Glædelig jul.
Bedstefar. Tak.
Jeg er vild med den.
Ja, jeg er blød.
Pigen har dig viklet om sin lillefinger, far.
Gad vide, hvem hun slægter på.
Tak.
Sikken kjole.
Det ved jeg.
Jeg har dårlig samvittighed. Den er dyr.
Du kan altid få pengene tilbage.
Ikke så dårlig samvittighed.
Det var endnu et semester.
Din var ville være stolt af at se dig udleve din drøm.
Hvis bare min drøm var at bo hjemme for evigt
og kun tjene nok til at overleve.
Jeg elsker at have dig her.
Her ville være stille uden dig.
Det er derfor, du skal logge ind
på den single-side, vi meldte dig til.
Nej. Det er ikke romantisk.
Kom nu, hvordan skal du ellers møde en mand?
Det er på tide.
Ginos, hva'?
Hvad er den særlige anledning?
Vi har åbenbart ikke brug for én,
fordi "vi er unge og forelskede," og vi har ikke brug for andre grunde.
Hvad skal det betyde?
Ikke noget.
Det er bare Ginos.
Byens dyreste restaurant?
Nej...
Tror du ikke?
Nej, nej. Nej, nej.
Nej, han sagde, der ingen anledning var.
Jeg stoler på ham.
Okay, så.
Er du okay?
Ja. Jeg rejste mig vist bare for hurtigt.
Jeg gør tingene færdige her.
Kan du ikke dulle dig op?
Jeg går hjem, piger.
Vent, bedstefar. Hvad synes du?
Du ser fantastisk ud, min kære.
Simpelthen fantastisk.
Tak. Du har god smag.
Hov, hvorfor går du ud uden frakke på?
Du får lungebetændelse.
Jeg overlever nok at gå over gaden.
-Hav en fantastisk aften. -Tak.
Vent, Lindsay.
Vent lige.
-Farvel, far. -Farvel, Shannon.
-Her er din taske, din frakke... -Tak.
Der er kommet en besked til dig.
"Stephanie Jackman"? Hvem er det?
Jeg ved ikke. Hun sagde, det var vigtigt. Bad dig ringe tilbage.
Hej. Du har ringet til dekan Jackman på Yale University.
Læg venligst en detaljeret besked.
Ja, goddag.
Hej, dekan Jackman på Yale University. Det er Lindsay Rogers.
Jeg ringer tilbage. Undskyld tidspunktet.
Jeg vil bare sige,
at jeg er til rådighed i julen, hvis du vil kontakte mig.
Hej.
Hej, dekan Jackman. Ja, hej.
Jeg vidste ikke, du stadig var der.
Jeg skulle til at gå, men jeg er glad for, at du ringede.
Jeg fik tilsendt din afhandling af vores University Press.
Godt. Jøsses, jeg er meget ivrig efter at få den udgivet.
Vi synes alle, den er imponerende.
Og hvis den stadig er til rådighed, vil jeg på vegne af University Press
gerne tilbyde at udgive den.
Det er...
Det er jeg glad for at høre dig sige.
Vi mener, at dit arbejde kunne give genlyd hos befolkningen.
Jeg bruger ikke ofte vendinger som "bestseller,"
men the Press tror, der er potentiale for massemarkedsføring.
Den kunne selvfølgelig bruge lidt afpudsning.
Vent, tror du at "Inspireret: Et studie i selv-konceptualisering
"og dets målbare påvirkning på interpersonelle udfald"
kunne være en bestseller?
Måske kunne titlen bruge lidt arbejde.
Hvordan lyder "inspireret" for dig?
-Wow. -Og mens du overvejer det,
har vi også en tilknyttet professorstilling åben i vores psykologi-institut.
Jeg kan selvfølgelig intet garantere nu,
men stillingen fører til fastansættelse.
Jeg tror, du kunne passe godt ind.
Hvis du er interesseret, vil jeg gerne invitere dig til Connecticut
og vise dig rundt i instituttet og præsentere dig for fakultetet.
Jeg...
Jeg er mundlam... Jeg...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Jeg håber, du vil sige "ja."
GINOS GRUNDLAGT 2006
Beklager! Lukket for privat fest.
Hej, du har ringet til mig. Du ved, hvad du skal.
Hej, skat. Jeg er ked af at sige det, men Ginos har lukket.
Scusi, signorina,vær så venlig.
Undskyld, jeg så dig ikke.
-Kom ind. Kom nu. -I har åbent.
Sí.Dit bord venter. Kom endelig ind.
Okay.
Det...
-Du er smuk i aften. -Det er rigtig rart.
Ja. Du er come una stella.
Som en stjerne.
Kom. Hr. Stewart ankommer snart.
Tak.
Kunne nogen fortælle mig, hvad der foregår?
Bestemt. Mens du venter,
har hr. Stewart arrangeret en privat fremvisning af en særlig lille film.
Den er smuk.
-God fornøjelse. -Tak.
Hej. Jeg så dig ikke. Velkommen til vores program.
Jeg er så glad for, du kunne være med.
I aften viser vi en kærlighedshistorie.
Ikke bare enhver kærlighedshistorie, menHistorien om Jason og Lindsay.
Historien om Jason & Lindsay
Eller som din familie ville kalde den...
Historien om LINDSAY og JASON
Selvom vi begge voksede op i den stille by Harborview
kun få blokke fra hinanden,
begyndte vores store kærlighed ikke før sjette klasse,
da jeg spillede Josef overfor dig som Mary i det årlige julestykke.
Og som mange store skuespillere før mig,
fulgte jeg den lange tradition i at forelske mig i den kvindelige hovedrolle.
Men desværre var kærligheden ikke gengældt i mange lange, ensomme år.
"Eksilets år."
De år, hvor du, Lindsay Anne Rogers,
blomstrede til den lamslående skønhed, du er i dag, mens jeg...
Lad os bare sige, at de unge år ikke var gode ved mig.
Men heldigvis, som du voksede op
og flyttede væk for college og så kom hjem igen,
voksede jeg fra mine bøjler og blev til den flotte,
SKÅR-ALARM
veltrænede mand, jeg er i dag.
Jeg fik da i hvert fald taget bøjlerne af.
Pointen er, at dagen endelig kom,
hvor du trådte ind i min kaffebar og tilbage i mit liv.
Og det øjeblik, hvor vi så hinanden
efter alle de år, var magisk.
Jeg vidste straks, at det var kærlighed ved første blik om igen.
For dig?
Det ved jeg ikke.
Måske havde min verdensberømte dobbelt-chokoladeespresso
noget med det at gøre.
Men hvad det end var,
kom dagen endelig, hvor du forelskede dig i mig,
som jeg havde forelsket mig i dig for alle de år siden.
Og det er derfor, skat,
at manden bag dig gerne vil spørge dig om noget.
Okay, jeg troede, det ville blive fedt,
men nu hvor jeg ser det, føler jeg mig som en idiot,
så jeg håber, vi kan glemme, at det er sket.
Og jeg håber...
At du vil gøre mig den ære at gifte dig med mig
og bruge resten af dit liv sammen med mig.
Lindsay?
Lindsay.
Undskyld, jeg må have lidt luft.
Jeg var så sikker på, du ville sige ja.
Jeg troede, du ville blive glad.
Jeg ved det. Undskyld. Jeg...
Lindsay, hvad er der? Hvad sker der?
Lige før jeg kom, blev jeg tilbudt et job på Yale.
Yale?
En professorstilling, der lige er blevet ledig.
De vil også udgive mit arbejde.
Det er fantastisk.
Men... Jeg forstår ikke.
-Så du har søgt et job? -Nej.
Nej, jeg har ikke søgt et job.
Jeg søgte om at få min afhandling udgivet, det vidste du,
men jeg vidste ikke, at stillingen var ledig.
Men de taler om fastansættelse, Jason.
Jeg kunne blive professor på Yale.
Det er utroligt.
Men jeg har lige fornyet mit lejemål i butikken.
Det ved jeg.
Lindsay, det er fantastisk nyt for dig,
men jeg friede lige til dig,
og det lyder, som om du vil forlade alt, hvad vi har her.
Okay.
-Det er ikke fair. -Er det ikke?
Det er kæmpestort for mig, Jason.
-Hvad med os? -Der kan stadig være et os.
I Connecticut.
-Jeg... -Wow.
Det gik ikke, som jeg havde troet, må jeg sige.
Okay.
Ja.
Her. Tag den her.
Behold den. Sælg den. Smid den væk.
Jeg vil ikke have den. Jeg vil ikke se den igen.
Jason, gider du...
Jason.
Du har ringet til mig. Du ved, hvad du skal.
Jason. Vær nu sød at ringe tilbage.
Se, far.
Læreren siger: "Hver gang en klokke ringer, får en engel sine vinger."
INDGÅENDE OPKALD Lindsay
Det er rigtigt.
Hej, skat. Jeg tænkte, hvornår jeg ville høre fra dig.
Hej, mor.
Hvad skete der? Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Du lyder ikke sådan.
Hvad sker der?
Du havde ret.
Jason friede i aftes.
Og hvad sagde du?
Jeg sagde ikke det ene ord, han håbede at høre.
Okay.
Vil du fortælle, hvad der foregår?
Hvorfor skulle det være i aften?
Skat, hvor er du?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Lindsay, du kom komme hjem.
Jeg er ked af, jeg ringede, mor. Jeg lægger på nu, okay?
Skat, læg ikke på.
Hej.
Jeg ville ikke forstyrre.
Jeg ville sætte Mistelten i stalden. Der var sene gæster.
De ville have en tur,
og nu er det langt over vores sengetid, er jeg bange for.
Jeg vidste ikke, man kunne køre i hestevogn her.
Jo, hver jul. Børnene elsker det.
Det ville være bedre, hvis jeg havde en slæde,
men velkommen til Nordvestamerika.
Ja.
At trække en slæde uden sne er ikke sjovt, specielt ikke for Mistelten.
Se bare der. Hun kan lide dig.
Hun kan kun lide søde mennesker, så du må være sød.
Noget siger mig, hun kan lide alle.
Fanget.
Du ligner én, der kunne bruge en tur i en hestevogn.
Det er okay. Jeg har det fint.
Kom nu. Vær ikke bange.
Og Mistelten og jeg ville nyde dit selskab.
-Det er okay. -Det bliver et eventyr.
Okay.
Kan du eventyre mig op til p-pladsen?
Selvfølgelig. Jeg er gerne til tjeneste.
-Hop ind. -Tak.
Okay, Mistelten, kom så.
Hård aften?
Den begyndte fantastisk.
En af mit livs bedste aftner.
Hvad skete der?
Min kæreste friede til mig.
Manner. Det er... Stort.
Ja.
Jeg fik også et utroligt jobtilbud.
Et, jeg aldrig havde forestillet mig.
To frierier på samme aften.
Det kan man vel godt sige.
Du står ved en korsvej.
Sjovt, ikke?
Nogle beslutninger er ikke så lette, som vi tror.
Jeg har lige haft den samme samtale med mine elever.
-Er du lærer? -På Harborview.
Hvad sagde du til dine elever?
Jeg bad dem overveje livets store spørgsmål.
Spørge dem selv, hvad der er virkelig vigtigt.
Det lyder som et godt råd.
Du finder ud af det.
Nogle gange skal man bare...
Have lidt tid.
Se bare der?
Det ligner nordlys.
Så du...
Hvad?
SØGER Intet mobilnetværk fundet
Seriøst?
BESTSELLER LINDSAY ROGERS, PH.D. - Inspireret
LINDSAY ROGERS, PH.D. KRITIKERROS FOR Inspireret
Professor Rogers.
Hej. Jeg kan ikke tro det.
Hej. Kom her. Hej.
-Hej, Ryan. -Kan du huske mit navn?
Du kan huske mit navn. Fedt.
Velkommen tilbage til byen.
-Hvad sker der? -Hvad mener du?
Jeg mener...
Hvad er det her?
Vent, kan du ikke lide det?
Jeg kan ændre det.
Jeg forstår ikke...
Jeg har...
-Jeg burde gå hjem. -Okay.
Okay.
Laver du sjov?
Har Jason åbnet endnu en forretning?
Jeg er der straks.
Becca, hvad foregår der?
Hvad er det her?
Lindsay?
-Hvad laver du her? -Hvad mener du?
Jeg gik bare ned ad gaden,
og så så jeg en ny forretning, som Jason har åbnet, uden jeg vidste det.
Har Jason åbnet en ny forretning uden at sige det?
Er du gået fra forstanden?
-Er Jason her? -Nej.
Okay, hvis du hører fra ham,
så sig, at jeg må tale med ham nu.
Han er i Bellingham.
Vi åbner endnu en forretning.
Han er ikke i Bellingham. Jeg har lige set ham på Ginos.
Nej.
Jeg ved ikke, hvem du så på Ginos,
men jeg har lige talt med ham.
Jason er i Bellingham for at åbne vores tredje butik.
Tredje butik?
Jeg ved ikke, hvad du har gang i,
men det er ikke sjovt, okay?
Du smutter i årevis, og så dukker du bare op?
Mor!
Mor, min nøgle virker ikke!
Mor!
Mor, vågn op!
-Mor! -Hvad tror du, du laver?
Er du gået fra forstanden?
Fru Jamison. Min nøgle virker ikke.
Er du fuld eller sådan noget?
Er det en spøg? Skal det være morsomt?
-Undskyld... -Hold op med at råbe som en gal.
Jeg ringer til sheriffen.
Jeg kan bare ikke vække min mor.
Det kan jeg ikke forestille mig.
Hvad er der galt med dig? Hun har været væk i to år.
Er du blevet skør østpå?
Hvad?
Og hvor var du, da hun fik sit hjerteanfald?
Hvad taler du om?
Så bare bank videre.
Du må forklare det, når vicesherifferne kommer.
Mor!
Mor, vågn op!
Lindsay?
Bedstefar.
Er det dig?
Er du min julegave?
Du skulle advaret mig om, at du kom.
Advaret?
Jeg så dig for nogle timer siden.
Undskyld?
Da du gav mig kjolen her.
Skat, er du okay?
Det er tre år siden.
Her.
-Tak. -Det her skal nok varme dig op.
Kan du virkelig ikke huske, hvad der skete med din mor?
Jeg sværger, jeg så hende for et par timer siden.
Jeg kan ikke tro, hun er død.
Hvad?
Hun er ikke død.
-Er hun ikke? -Nej.
Gode Gud.
Hun er i Sverige.
-Vent. Sverige? -Ja.
Efter hjerteanfaldet, fejede dr. Gustaf benene væk under hende.
Det var kærlighed ved første blik.
Hvordan kan du glemme det?
Det ved jeg helt ærlig ikke.
Det er det skøreste, jeg har hørt.
Det viser sig, at tre af hendes arterier var helt blokeret.
Gudskelov hun mødte Stefan.
Den eneste ulempe var, at efter de blev gift,
besluttede han at tage hende med til Stockholm.
Jeg tror, jeg mister forstanden.
Jeg tror bestemt ikke, du mister forstanden.
Jeg ved ikke, hvad anden forklaring der er.
Jeg ved ikke...
Tidsrejser?
Måske hukommelsestab?
Det giver nok lidt mere mening end tidsrejser.
Jeg tror, jeg har et psykotisk sammenbrud.
Jeg tror, at du har brug for en god nats søvn.
Hvil dig,
så er jeg sikker på, alt ser bedre ud i morgen.
Tak.
Jeg elsker dig.
Godmorgen, bedstefar.
Godmorgen.
Jeg ser, du har fundet det tøj, jeg lagde frem til dig.
Ja. Tak.
Hvordan har du det?
Går det bedre?
Var i aftes virkelig?
Det er jeg bange for.
Undskyld.
Jeg prøvede at ringe til din mor,
men Astrid, din stedsøster, siger, at hun er ude på ærinder.
Vi prøver at ringe senere.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Jeg kan ikke huske noget.
Jeg kan ikke huske noget om Yale.
Kan du fortælle mig helt præcis, hvornår jeg flyttede til Connecticut?
Efter jul.
Det var tre år siden.
Så jeg rejste bare?
Din mor kom og besøgte dig.
Det var nogle få uger før hjerteanfaldet.
Og så mødte hun lægen og rejste.
Han er virkelig rar.
Det er min velovervejede og professionelle mening, at jeg er fra forstanden.
Du må hellere køre mig på hospitalet.
Jeg ved ikke.
Jeg er måske ikke den skarpeste kniv i skuffen,
men at lade dig indlægge er måske ikke så smart
for en berømt psykologiprofessor.
Men man må vide, hvornår man skal bede om hjælp.
Okay. Fortæl mig det.
Hvad vil du gerne vide?
Jeg kan se, at hans forretning går godt.
Han har åbnet endnu en forretning.
Men hvordan har han det?
-Ser du ham? -Fra tid til anden.
Jeg mødte ham for nogle få måneder siden.
Og?
Hvad?
Nå...
Han havde nyheder.
Hvad?
Han skal giftes.
Jeg har faktisk mødt ham.
Hun arbejder sammen med ham i kaffebaren.
Hun virker som en sød pige.
Ikke så sød som dig, selvfølgelig,
men de virker lykkelige.
Jeg tror, han sagde, de skulle giftes i julen.
Kom.
Der er intet tegn på trauma.
Og du siger, du ikke tager receptpligtig medicin?
Nej. Aldrig.
Det er ikke helt mit felt,
men tilbagegående amnesi forårsages normalt af hovedskader,
slagtilfælde eller en tumor, og jeg ser intet som det her.
-Det er godt, ikke? -Altså...
Dissociativ amnesi er psykologisk,
og jeg tror nærmere, det er sagen her.
Det var det, jeg tænkte.
Jeg synes stadig, vi bør vente på blodprøverne.
Er det noget, der forsvinder?
Aftager med tiden?
Tilbagegående amnesi er midlertidigt, ikke?
Så vidt jeg husker.
En amnesipatients minder.
Hvor ironisk.
Undskyld.
Hvis det er det, det er, så kan det være midlertidigt.
Men hvad, hvis det ikke er det?
Lad os tage det et skridt ad gangen.
Hvorfor prøver du ikke at hvile dig de næste dage?
Så genevaluerer vi og ser, hvordan du har det da.
Vi ser, om noget vender tilbage.
SUNDHEDSCENTER ÅBEN KLINIK
Lad os få noget frokost.
Jeg tror, jeg har brug for at gå en tur.
Vi ses senere.
Undskyld mig?
Hej. Kan du fortælle mig, hvor hestevognsturene er?
Du må være i den forkerte park, frøken.
Heste er ikke tilladt her.
Jeg mener ham, der kører hestevogn til jul?
Jeg har arbejdet her i næsten 30 år.
Jeg har aldrig hørt om nogen, der kører i hestevogn.
Nej. Det var lige... Lige her.
Jeg mødte ham. Han var meget kløgtig.
Kan det have været for tre år siden?
Niks. Aldrig.
Okay, tak.
Undskyld... Undskyld at jeg forstyrrer.
Hvad foregår der?
Er hun okay?
Det ved jeg ikke.
-Kom, unger. Vi skal gå. -Undskyld.
Kom nu.
Alt er i orden.
Tag dig ikke af mig. Jeg har bare en nedsmeltning.
Udover det er alt i orden.
Ja.
Er det din bil?
Undskyld.
Dit dæk er måske lidt fladt. Du burde få det tjekket.
De ser lykkelige ud, ikke?
Jo.
Glædelig jul.
Lindsay?
Lindsay, vent! Hvor skal du hen?
Lindsay.
Hvor skal du hen?
Hej, Jason.
-Hej. -Hvordan går det?
-Hvad var det? -Ikke noget.
Jeg så, du havde travlt, så jeg ville ikke afbryde.
Hvornår er du kommet til byen?
Undskyld, jeg skulle ikke være kommet.
Det er bare... Jeg kan ikke tro, du...
Du er her.
Tillykke med forretningen.
Jeg ser, du udvider.
Ja, vi klarer os, men hvad med dig?
En bestseller. Det er stort.
Jeg hører, du skal giftes.
Ja. Vi får endelig ring på.
Om et par dage, faktisk.
Jeg inviterede dig gerne, men...
Nej. Selvfølgelig. Jeg forstår.
Du skræmte Becca i aftes.
Jeg var bare overrasket over den nye forretning.
Sig, jeg er ked af det.
Det skal jeg nok.
-Jeg går. -Okay.
-Jeg har så meget at... Ja. -Det vil jeg tro.
-Godt at se dig. -I lige måde.
-Ja. -Okay. Ja.
-Okay. Jeg... -Ja.
-Okay. -Ja.
Okay. Farvel.
Lindsay?
Hvor længe er du i byen?
Det ved jeg helt ærlig ikke.
Hvis der er én ting, jeg kan sige med sikkerhed,
er det, at jeg ikke ved det.
Tillykke med bogen.
Du vidste, hvad du ville have, og du fik det til at ske.
Du har gjort det godt.
Det er til dig.
-Hvem er det? -Det ved jeg ikke.
-Hallo? -Der var du. Endelig.
Jeg har prøvet at kontakte dig over alt.
Undskyld, hvem er det?
Hvad mener du med "hvem er det?"
Jeg talte med University Press. De kunne ikke få fat i dig.
Ingen på fakultetet har hørt fra dig, og din agent aner intet.
Dekan Jackman?
Undskyld, prøver du at være sjov?
Er du sjov?
Fordi du, min ven, bør efterhånden vide, at jeg ikke gider sjov.
Undskyld.
Okay, kan du så forklare mig,
hvorfor jeg skulle opspore dig via din nødkontakt i Washington,
når du skal med
i alle morgenprogrammerne på østkysten i næste uge?
Vent, hvad?
-Virkelig? -Ja, virkelig.
Har vi ikke diskuteret det?
Undskyld, jeg har bare døjet med nogle personlige ting.
Bedstefar, jeg skal i fjernsynet i næste uge.
Er min bog så virkelig en bestseller?
Jeg har sagt, at jeg ikke gider sjov.
University Press sagde,
at kvartalets royalties er overført til din konto.
Hvor meget taler vi om?
Lige over to millioner, tror jeg.
To millioner dollars?
Er alt i orden, Lindsay?
Ja.
Ja, skønt, jeg...
Hvorfor har du ikke ringet eller skrevet tilbage?
Min...
Jeg har ikke min computer, og min telefon er i stykker.
Hvad i alverden? Hvordan har du klaret det?
Alt blev væk eller skadet på turen.
Køb dig nogle nye ting.
-Jeg har heller ikke min taske. -Seriøst?
Har du noget legitimation?
Intet.
Vi kan måske få nogen til at sende dig et fakultets-id.
Og dit pas.
Fordi du skal være tilbage i New Haven om tre dage.
-Tre dage? -Ja, og hør,
da jeg fortalte forlæggerne, at du måske var hjemme,
skulle jeg spørge, om du kender Munro's Books i Seattle.
Ja. Jeg har hørt om den.
Okay, eftersom du er der,
ville de være glade, hvis du kunne signere bøgerne.
De tilføjer det til deres juleprogram.
Jeg får nogen til at organisere det for dig.
Okay, skønt, ja.
-Hvornår? -De foreslog i morgen.
Vi siger klokken 13.
Jeg sender en vogn til din bedstefar.
Fedt. Skønt.
Dekan...
Så det viser sig, at jeg har to millioner dollars.
Hvis det er et problem...
Kan du give dem til mig.
Vielsen burde være slut kl. 16, så tager vi billeder til kl. 17,
og så er det videre til Ginos.
Der var et kæmpe problem med blomsterne,
men Ginos klarede det for os, og nu er alt i orden.
Hallo?
-Jason, hørte du mig? -Undskyld.
Ja, jeg har forstået.
Er du okay?
Selvfølgelig.
Så alt er i orden?
Absolut.
Er du sikker?
Ja.
Ja, hvorfor skulle det ikke være det?
Ikke noget, jeg...
Undskyld, forestiller jeg mig ting?
Jeg føler, din energi har været lidt sær på det sidste.
Energi?
Okay, for at være ærlig, har jeg tænkt på,
om Ginos var det bedste valg?
Jason, hvad taler du om? Du valgte Ginos.
Ja, det ved jeg, men jeg ved ikke, jeg...
Jeg er bange for, det måske ikke er stort nok.
Vil du gøre det nu?
Jeg ved, det er i sidste øjeblik.
Jeg ved ikke, om vi kan finde
-et andet sted og... -Du har ret.
Du har ret.
Dum idé, bare glem det.
Hej.
Det handler om hende.
Hvad? Nej, det gør ikke.
Jason, du har ikke været dig selv, siden jeg sagde, hun var i byen.
Det er ikke rigtigt. Jeg...
Jo, det er, og det er okay.
Jeg forstår godt, du har en fortid med Lindsay.
Okay? Hun knuste dit hjerte.
Og nu er hun pludselig tilbage.
Jeg er ked af, jeg har været distraheret, okay?
Men jeg lover, det er alt, hvad det er.
Jeg elsker dig.
Jeg vil gifte mig med dig.
Og hvad Lindsay og jeg end havde, er gammel fortid.
Gammel fortid?
Okay,
jeg vil gerne have, du taler med hende.
-Hvad? -Kom nu?
-Jeg har ikke... -Vil du ikke nok?
Kom nu, gør det for mig.
For når vi står ved alteret,
må jeg vide, at det er mig, du tænker på.
Okay?
Ikke den, der slap væk.
Okay, ja.
-Dr. Rogers? -Hej.
Godmorgen. Mit navn er Richard,
og jeg skal køre dig til Munro's Books.
Skønt. Vil du indenfor?
Jeg er klar om et par minutter.
Ellers tak, jeg venter ved bilen.
Men jeg blev bedt om at give dig disse.
Okay. Tak.
LINDSAY ROGERS Ph.d. FAKULTET
Se lige dig!
Kan du se blusen?
Trehundrede dollars. Prisen sad stadig på.
Drømmer jeg?
Det er ægte, ikke?
Det ser ægte ud.
Seriøst?
Jeg må sige, det er en ære at møde dig.
Jeg har læst din bog,
og den ændrede virkelig mit perspektiv.
Tak.
Lindsay.
Hej.
Sikken overraskelse.
Undskyld, jeg kunne have ringet, men jeg har ikke dit nummer længere.
Det er okay.
Må jeg tale med dig et øjeblik?
Okay.
Herovre.
Jeg... Jeg havde det ikke godt med, hvordan vi forlod tingene.
Betyder det noget? Du og Becca skal giftes.
Jeg tror, lidt afslutning ville være godt.
Gør du ikke?
Afslutning, jo.
Undskyld, frøken?
Undskyld, hvis vi skal nå det i tide,
må vi virkelig af sted.
Selvfølgelig. Jeg kommer.
Undskyld, jeg skal til noget i Seattle,
men måske kan vi tale, når jeg kommer tilbage?
Ja, det ville være godt.
Okay.
Ville det være okay, hvis jeg tog en gæst med?
Selvfølgelig, frøken, som du vil.
Okay. Måske kan vi tale på vejen,
hvis du vil med?
Jeg forstår, hvis du ikke vil.
Nej, det ville være godt.
De kan jo ikke fyre mig,
hvis jeg ikke møder på arbejde, vel?
-Okay. -Ja.
-Tak. -Tak.
Er det sådan, du lever?
Er alt det her til os?
Ja, frøken, tag endelig for dig.
Kan du tro det?
Okay, afslutning...
Hør, jeg føler, at hvis vi sårede hinanden,
kan vi måske tage ansvar nu og komme videre.
Det er da på tide, ikke?
Det virker ikke så længe siden for mig.
Virkelig?
Men det var et stort valg,
og du gav mig ikke chancen for at løse det.
Da jeg besøgte dig på Yale, så det ud til, du havde gjort det.
Det kan jeg ikke huske.
Selektiv hukommelse.
Nej, jeg mener, jeg kan bogstavelig talt ikke...
Bare glem det.
Du havde købt møbler.
Du havde planter og det hele.
Du var helt på plads.
Og lad os være ærlige, du kom ikke tilbage.
Du friede til mig lige efter, jeg havde fået mit livs chance.
Jeg håbede bare, at jeg ville være dit livs chance.
LINDSAY ROGERS BOGSIGNERING I DAG
KUN FOR PERSONALE
Har du læst den?
Den er fantastisk, ikke?
Jeg kunne ikke lægge den fra mig.
-Hej. -Skal vi begynde om fem?
Hej, mange tak, fordi du kom.
Det er så spændende, at du er her.
Du skulle se køen, den går langt ned ad gaden.
Jeg må låse døren.
Er du okay?
Jeg er slet ikke klar til det her.
Laver du sjov?
Gruppen her er intet i forhold til dine Ivy League-timer.
Vær ikke nervøs.
Jeg er ikke nervøs.
-Jeg ville beskrive det som rædselsslagen. -Seriøst?
Kan du huske sjette klasse?
-Ja. -Julestykket?
-Gør ikke det. -Troldmanden fra Oz?
-Gør det ikke. -Jeg gør det.
Nej, lad være.
"Hvad gør hottentotten så varm?"
Du er så dårlig til...
"Hvem sætter aben i Abe-rikos?"
Du er ikke blevet bedre.
"Hvad har de, som jeg ikke har?"
-Mod. -Mod!
Se selv? Du kan det.
Så bare gå derud og find det indre mod.
"Hvad får en elefant til at støde i den tågede tåge eller det mørke tusmørke?"
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige,
men jeg går, så jeg kommer væk fra dig.
Bare fedt for publikum.
Tak dem for at komme, og så tag spørgsmål og se, hvad der sker.
Hvad, hvis ingen spørger om noget?
Okay.
Uden videre forsinkelser,
er det min store fornøjelse at præsentere eftermiddagens særlige gæst,
dr. Lindsay Rogers!
Tak. Tak. Det er meget venligt.
Tak. Mange tak. Tak.
Først vil jeg gerne takke jer alle for at komme.
Jeg er beæret over, at I er så mange, så tak.
Så jeg tænkte, at eftersom det blev arrangeret i en fart,
så kunne vi måske åbne gulvet for spørgsmål?
Måske er der nogle ting, I vil høre mig tale om.
Skal vi ikke starte med manden i baggrunden?
Mig?
Du mener den flotte, charmerende mand, du har kendt siden sjette klasse,
der slet ikke kan anses for at være en insider?
Ja.
Hvis den flotte, charmerende mand, jeg har kendt siden sjette klasse,
der slet ikke kan anses for at være en insider, har et spørgsmål,
-så værsgo. -Skønt.
Det står ikke i bogen, men jeg ved,
at du og dine forældre er tætte,
og selvom din far ikke længere er blandt os,
ved jeg, de påvirkede dig dybt.
Inspirerede de dig til at skrive en bog om at blive inspireret?
Forstod du den? Inspireret til at blive inspireret?
Ja, tak. Jeg forstod den første gang.
Jeg er faktisk glad for spørgsmålet.
Det er årstiden, hvor vi alle bedes
overveje vigtigheden af gavmildhed,
men for mine forældre var hver dag som jul.
De fandt glæde i at tjene og give.
De vandt aldrig nogle flotte priser, og de fik ingen anerkendelse,
men manner, hvor de påvirkede folk.
Min far, John, var socialarbejder.
Han var det, jeg ville kalde en "medfølende empat."
"Alle fortjener venlighed."
Det var hans ord.
Og min mor, Shannon,
jeg tror, jeg var omkring fem,
da hun sagde, at hendes job var at hjælpe børn med at bestige bjerge.
Jeg var nok ti, da jeg indså, at hun faktisk var historielærer.
Men her er jeg,
og jeg hjælper folk med at bestige deres metaforiske bjerge.
Og så er der min bedstefar, Robert.
Altid med et smil,
og altid med blide opmuntringsord.
Han lærte mig at elske betingelsesløst.
Og det er i sig selv inspirerende.
Er der andre, der har spørgsmål?
Kan du stile den til Joan?
Til Joan Lindsay Rogers
-Værsgo. Mange tak. -Tak.
Dr. Rogers!
Det er mig, Ally.
Jeg er så glad for at se dig her.
Ja, hej! Hvordan... Hvordan har du det?
Jeg har det fantastisk.
-Godt. Jeg er glad for at høre det. -Ja.
At tage dit kursus sidste år ændrede mit liv.
Far er super vred over, at jeg holdt op
-op MBA-programmet på Yale. -Manner.
Men mor er så glad for at høre, at jeg har besluttet at være mig selv tro.
Godt, det er det, der er det vigtige...
Ja, ikke?
Jeg læser til kosmetolog.
Vidste jeg, at du ville det?
Ja. Jeg tænker på det
som at give folk mere tro på dem selv.
Ligesom du har undervist.
Kan du huske det essay, jeg skrev sidste år?
Det, som du læste højt for hele klassen?
-Essayet. -Ja, essayet.
Det var så godt.
Kan du huske, hvad du sagde?
Jeg husker ikke ordlyden.
Manner, det ændrede mit perspektiv.
Det gav mig den selvtillid, jeg skulle bruge
til at træffe den rette beslutning.
-Okay, okay. -Ja.
Kan du skrive det til mig i bogen?
Du behøver ikke min validering længere.
Men det betød så meget.
Vær nu rar.
Jeg husker ikke de præcise ord.
Undskyld, jeg kunne ikke undgå at høre det.
Lindsay er en gammel ven, og jeg elsker de historier.
Hvad var det, hun sagde?
Hun sagde bare: "Vær modig, vær vovet, lev det liv, du er født til at leve.
"Der er ingen højere tinde end selverkendelse."
Genialt.
-Hun er så god. -Ja.
-Værsgo. -Tak.
-Det var så lidt. -Kan vi tage et billede af os?
-Ja. -Okay.
-Tak. Okay. -En, to, tre. "Inspireret!"
-Ja. -Tak.
-Okay. -Vi ses.
Nå...
Jøsses.
Jeg kan helt sikkert sige, at jeg var gået helt ned uden dig.
Hele min forfatterkarriere, professionel succes, slut.
Nej.
Jo, sikkert.
Helt bestemt.
Jeg driller bare.
Tak.
Jeg... Jeg er bare glad for, du kom.
Hele vejen op, hele vejen op,
-og resten til dig. -Og resten til mig.
Det er nok, det er nok.
-Bare en opfyldning. -Lidt mere til dig.
Ja.
-Okay. -Skål.
Skål.
For vores succes.
Det var tydeligvis det liv, du skulle leve.
Du er lykkelig, ikke?
-Hvad? -Jeg...
Jeg... Du skal giftes!
-Det ved jeg. -Det er...
-Skål. -Ja, skål...
Jeg havde aldrig set dig og Becca...
Men du er lykkelig, ikke?
Jeg mener, du... Du er lykkelig med hende?
Jo, selvfølgelig.
Det er alt, hvad jeg har ønsket for dig, så...
Det er også alt, hvad jeg ønsker for dig.
Hvad med dig?
Er der en fyr?
-Nej? -Virkelig?
Jeg har haft kærester, men...
Der er ingen ring på den her finger,
så jeg er vel stadig single.
Så er fyre på Østkysten skøre.
De kender ikke noget godt, når de ser det.
Kan du stoppe bilen?
-Kan du holde ind? -Hvad?
Jeg... Undskyld, men jeg bør gå.
-Vent. Vent. -Undskyld.
Tillykke med det hele. Du fortjener det.
-Vent. -Frue?
-Skal vi køre? -Jeg... Undskyld. Bare vent.
Jason!
Jason?
Jason, gider du vente?
Nej, jeg...
Jeg er bare...
Hør, jeg... Jeg ringer til Becca...
Lad være med det.
Det er år siden, og så kommer du nu?
-Det var ikke min mening. -Sikkert.
Jason, jeg har lige fundet ud af det.
Jeg er ked af, jeg sårede dig.
Jeg er ked af, jeg kom på det værste tidspunkt,
men jeg har svært ved at forstå det hele.
Det er meget at fordøje.
Den ene dag frier du til mig,
den næste skal du giftes med en anden.
Livet går videre for os alle.
Men, hvis jeg ikke kan komme videre så hurtigt?
Hvad betyder det? Hvad forventer du, at jeg svarer?
Jason, vent. Hvordan er det her sket?
Kan vi lade være med det her?
Jeg vil ikke snakke om Yale.
Vi fik tydeligvis ikke løst det.
Hvad er det, jeg skal sige?
Vil du have en undskyldning?
Indrømmet, jeg ikke var forstående, da vi så hinanden, men jeg var vred.
Nej, jeg var rasende.
Det er gammelt nyt, okay?
Så du faldt for Becca.
Becca er en fantastisk kvinde.
Hun er det bedste i mit liv.
Vi deler de samme lidenskaber.
Hun har været min klippe.
Og ulig nogle, der forbliver navnløse,
stak hun ikke af og flyttede tværs over landet,
da jeg bad hende bruge sit liv med mig,
så det var bestemt en forbedring.
Jeg ønskede aldrig at sige nej.
Jo. Du ville bare ikke indrømme det.
-Hallo? -Hej, Jason.
Det er Bill.
Undskyld, jeg glemte helt tiden.
-Men du kommer? -Ja, vent der.
Jeg er på vej.
-Jeg må gå. -Hvad er der galt?
Jeg skal møde blikkenslageren på cafeen.
Lad mig køre dig.
Hvis jeg kommer i en limousine, flår han mig bare endnu mere.
Jason, han venter, jeg har en bil. Kom nu.
Vi dropper den tættere på.
Okay, tak.
Perfekt. Tak.
Okay, Bill.
Jason, hvor er det flot.
Tak.
Det synes jeg.
Men ved du, hvad det bedste er?
Det er menneskerne.
Jeg ved, det lyder plat, men det er sandt.
Jeg elsker de mennesker, vi serverer for.
Vores stamkunder, de begynder at føles som familie.
Jeg elsker om høre om Millie O'Doyles sidste eskapader med sin franske bulldog, Pierre.
Og jeg følger meget med i, at Tim Ludwigs søn,
Ritchie, kommer ind på jurastudiet.
Det er her, han læser.
Og kan du huske Cassie Wilder?
Hun har altid en fjollet historie om online dating.
Hun er så sjov.
Nu og da kommer der en nar,
men når der gør, minder jeg mig selv om, at Millie og Pierre snart kommer tilbage.
Du er en fantastisk mand, Jason.
Livet ville have været et utroligt eventyr med dig.
-Becca er en heldig kvinde. -Nej.
Det er mig, der er heldig...
-Jeg mener det. Virkelig... -Tro mig.
Du aner ikke, hvor meget...
Det er okay.
Okay.
Hvorfor bad du mig ikke tage med?
Det føltes, som om du bad mig vælge mellem mit liv og dit.
Gid, jeg kunne gøre det om.
Jeg mener, jeg...
Jeg vil ikke...
Lindsay, vent. Vent.
Okay, måske bør vi afbestille Ginos.
Undskyld.
Okay, to minutter.
Mindre.
Vent!
Vent, hør, jeg...
Jeg må virkelig være hos Becca
-lige nu. -Selvfølgelig.
Selvfølgelig.
Så jeg går.
Ja, okay.
Jeg går også.
Okay.
Men sig mig én ting.
Hvis jeg havde bedt dig tage med, hvad var der så sket?
Hvor ville vores liv være nu?
Det finder vi nok aldrig ud af, vel?
Har du det hele?
Legitimation?
Nøgler?
Ja. Det er alt sammen i den pakke, dekan Jackman har sendt.
Og du har din adresse?
Jeg bliver hentet i lufthavnen.
-Jeg er ked af, jeg må rejse. -Min jul er fuldendt i år.
Jeg fik set dig i person.
Og om få dage kan jeg se dig i fjernsynet.
Hvorfor kan én person ikke få det hele?
Hvem siger, man ikke kan?
Jeg må sige,
at jeg er en ret heldig mand.
Jeg havde en smuk kone,
en vidunderlig datter,
og et barnebarn, jeg ikke kunne være stoltere af.
Så ingen anger?
Måske.
Lidt, vel.
Men det er der ingen grund til at holde fast i.
Se bare fru Jamison.
-Hvad med hende? -Det er en kvinde, fuld af anger.
Hun var danser, ved du nok, da hun var ung.
Det vidste jeg ikke.
Så mødte hun Bill Jamison.
Forelskede sig, blev gift.
Han ville ikke have, at hun arbejdede.
Så døde han, da hun var omkring 30.
Det skaber ulykkelighed.
Et liv med hvad-vis og hvad-kunne-der-være-sket.
Ikke godt.
Tak.
Jeg vil ikke rejse.
Du må gøre et forsøg.
Når du kommer hjem, kommer alt måske tilbage.
Gå.
Du kommer for sent til flyet.
Tak.
LINDSAY ROGERS, PH.D. Inspireret
Dalai Lama?
Hvordan kan jeg glemme at have mødt Dalai Lama?
Jeg kommer!
Jeg kommer.
-Hej. Hvad har du på? -Hej.
Ashley Noon og The Noon Show er her når som helst!
Okay.
Har du valgt en af julekjolerne, som du lovede?
Undskyld, det må jeg have glemt.
Jeg har været væk.
Jeg vidste det. Kom.
Makeup og hår er lige bag mig,
og vi skal også vælge en julekjole til i eftermiddag.
Hvad skulle du gøre uden mig?
Hvem er det, du er?
Sjovt. Ja.
-Er det i billedet? -Alt i orden.
Bare sænk det ned i billedet. Mellem dem.
Har vi en linje?
Okay, alle sammen, lad os komme væk.
Om fem, fire, tre, to...
Det er livets dybere mål,
der ofte går tabt til fordel for vores øjeblikkelige begær.
Ser du, Ashley, de fleste af os er holdt op med at spørge os selv,
hvad vi virkelig vil have.
Jeg ved, hvad jeg vil have.
THE NOON SHOW med Ashley Noon
Hvordan planlægger en person, der har fundet sand inspiration,
at bruge julen?
Det er et godt spørgsmål.
GOD JUL, YALES FAKULTET
Hej, Sheila.
Et til, tak.
Der er hun.
Glædelig jul!
Ja, det er rigtigt!
Glædelig jul.
Det er altid fantastisk.
Hej, hvordan går det?
Hej.
Hvad blev der af den muntre Lindsay Rogers?
-Undskyld? -Kom nu, det er juleaften.
Er du okay?
Fortæl dr. Cesares om den søde astrofysiker, du mødte i Paris.
Gid, jeg kunne.
Lindsay.
Må jeg tage hende et øjeblik?
Ja, da.
Du ser dejlig ud.
Mange tak.
Jeg vil give dig
den bedste julegave, du kunne ønske dig.
Vil du?
Hvad siger du til fastansættelse?
Fastansættelse?
Virkelig?
Værsgo.
-Det er fra Stockholm. -Tag den bare.
Undskyld.
Glædelig jul, min skat.
Glædelig jul, mor.
God jul, Lindsay!
Ja, og Gud velsigne jer.
Det betyder "god jul," skat.
Ja.
Så du holder jul med dine venner?
Jeg er til fest.
Det er allerede julemorgen her,
og vi har åbnet gaver og hygget os.
Gid, du var her.
Gid, du var her, mor.
Hvad er der, skat? Hvad er der?
Ikke noget.
Hvad kunne der være galt? Jeg...
Alt er skønt.
Jeg tror lige, jeg er blevet fastansat.
Åh, Gud.
Stefan, Lindsay er lige blevet fastansat!
Selvfølgelig.
Skat, jeg er ellevild.
Ja. Det er en drøm, der går i opfyldelse.
Hvorfor lyder det så ikke sådan?
Jeg...
Jeg er så stolt af alt det her,
men det føles, som om jeg begår en fejl.
Jeg vil bare tilbage.
Til Washington?
Din bedstefar ville være glad for at have dig der.
Nej.
Nej, det mener jeg ikke.
Hvad har du sagt til mig 100 gange?
"Et inspireret liv begynder med at være oprigtig overfor sig selv," ikke?
Ja, men...
Hvad, hvis man ikke kan få, hvad man vil, når man er sandfærdig overfor sig selv?
Hvad, hvis det er umuligt?
Umuligt?
Skat, se dig om.
Det er årstiden, hvor det umulige bliver muligt.
Det er jul.
-Der er magi i luften. -Der er magi i luften.
Tak.
Tak!
Bedstefar!
-Bedstefar! -Du kom tilbage!
Glædelig jul, skat.
Vent, hvad kan du huske?
Jeg husker det, der er vigtigt.
Sådan!
Må jeg låne dine bilnøgler?
Du...
Hej, undskyld.
Vi er lige blevet GIFT! Vi ses efter bryllupsrejsen!
Det er her, det begynder Vores liv trak mig ind
Slå plat eller krone Jeg bad ikke om detaljer
Tag din hånd og rør mit liv Lad dit hjerte få en smag
Som vi gjorde, den aften vi dansede Til sidst var du fortryllet
Før mig tilbage til de morgener Hvor det kun var dig og mig
Vi lå der med flettede hænder Du føltes som min
Før mig tilbage til de aftener Hvor du talte sødt til mig
Du knuste mig der Vores kroppe kombineret
Vi faldt dybere i tiden
Hvad er jeg villig til at risikere For ét espressokys til?
Før mig tilbage til de aftener Hvor du talte sødt til mig
Du knuste mig der Vores kroppe kombineret
Vi faldt dybere i tiden
Hvad er jeg villig til at risikere For ét espressokys til?
Ét til Ét til
Sådan, skat.
Rolig.
Jeg tænkte nok, jeg ville finde dig her i aften.
Jeg talte med en af gartnerne.
Han sagde, han aldrig havde hørt om hestevognsture her,
og han har arbejdet her i mange år.
Så jeg spørger, hvem er du?
Jeg...
Tænk på mig som én, der bekymrer sig.
Det er alt.
Virkelig? Mener du det?
-Ja. -Er det alt, hvad du giver mig?
Hvad har du gjort ved mig?
Du ligner én, der kunne bruge en tur i en hestevogn.
Det tror jeg ikke.
Kom nu, vær ikke bange. Kom bare op.
Mistelten og jeg ville være glade for selskabet.
Kom så, Mistelten.
Okay, tal.
Vær nu rar.
Og giv mig ikke den snak om en, "der bekymrer sig."
Jeg ved ikke, hvad du vil have af mig.
Jeg gider ikke de julelege.
Jeg...
Jeg har brug for din hjælp, okay?
Selvfølgelig. Hvad kan jeg gøre?
Jeg ved ikke, måske give mig de sidste tre års minder?
Livet kan være sjovt.
Nogle gange
har man blot brug for lidt perspektiv.
Er jeg ved at gå fra forstanden,
eller skete det her sidste gang, jeg så dig?
Det var præcis det, der skete sidste gang.
Vær der nu, vær der nu.
Ja!
-Ryan! Jeg... -Professor Rogers, hej.
Jeg er vild med din vinduesudstilling.
Okay.
Ved du, hvad jeg elsker ved den? Bøgerne.
Masser og masser af forskellige bøger.
Ved du, at det er en boghandel?
Og det bedste er, at ingen af dem er min.
Har du skrevet en bog?
Det har jeg, men den er her ikke, og den er ikke en bestseller.
Er det godt?
Ja.
Vi ses.
Hav en glædelig jul, Ryan.
Hav den glædeligste jul nogensinde.
-Vi ses næste semester! -Farvel!
-Glædelig jul. -Farvel!
Jeg er hjemme.
Skat?
Skat, vi var så bekymrede.
Skat, det er okay.
Det skal alt sammen nok gå.
Hvis du ikke vil gifte dig med Jason, så lad være.
Mor, det er okay.
Jeg elsker dig så meget.
Det siger jeg aldrig nok.
Bedstefar!
Glædelig jul!
Er du okay?
Ja.
Har jeg nogensinde sagt, at du er en af de bedste mænd, jeg kender?
Jeg tror, du har givet os begge
den bedste julegave, vi kunne ønske os.
-Nå, bedstefar. -Ja?
Ved du, hvad vi skal på mandag?
Vi skal til lægen med den her smukke kvinde.
-Hvad? -Ja.
Du har været svimmel.
Du siger, det ikke er noget, men det er det.
-Jeg har det fint. -Nej, mor.
-Det er intet at bekymre sig for. -Nej.
Du har et problem, så du skal til speciallæge, okay?
-Speciallæge? -Ja.
Og jeg kender den perfekte.
Han hedder dr. Stefan Gustaf, og tro mig, du vil elske ham.
Nu må jeg gå.
Der er en anden, jeg skal tale med.
Jeg elsker dig. God jul.
God jul?
Dr. Stefan Gustaf?
Jeg ved ikke.
Det lyder udenlandsk.
Godaften, fru Jamison!
Jeg ved ikke, hvad der er god ved den.
-Har du brug for hjælp? -Nej!
Det troede jeg heller ikke, men jeg ville ønske dig god jul.
Fru Jamison?
Hvad er der? Kan du ikke se, jeg har travlt?
Jeg tænkte,
om du ville spise julemiddag hos os?
Hvis du har tid, for vi ville gerne have dig med.
Og vidste du, at de opfører Nøddeknækkereni McCaw Hall?
Jeg hører, du engang var danser, og jeg ville købe billetter,
og jeg ville meget gerne have dig med.
Nej, sig ikke nej.
Glædelig jul.
Lindsay Vær sød at åbne hoveddøren.
Lindsay Vær nu rar?
Lindsay Åbn i det mindste for gnocchien.
Kan jeg hjælpe?
Hvad?
Har du et køkken?
Ja, det er lige her.
Gider nogen sige, hvad der foregår?
Spørg ikke mig, spørg la signorina.
Jason, det har været... Er...
Det vil blive mit livs mest fantastiske jul.
-Virkelig? -Ja.
Jeg var forvirret, men så mødte jeg en fyr,
og der var Mistelten,
og vi kørte en tur...
Vent, hvad?
Bare glem det. Hør, jeg vil ikke lyve.
Der er ting, jeg vil gøre i mit liv,
og Yale og at udgive en bog er en del af dem.
Og jeg vil ikke smide det væk.
Men Jason, al min succes,
og jeg får succes, er ligegyldig, hvis jeg ikke kan dele den med dig.
Så hvis du stadig gerne vil have mig,
hvis du stadig vil giftes med mig, og stadig vil give mig ringen...
Så er mit svar ja.
-Må jeg spørge om noget? -Ja.
Det mystiske "Yale," du taler om,
tror du, der er kaffebarer der?
Vi kan google det, men det tror jeg.
Må jeg så foreslå, at du så beholder ringen?
Skal vi ikke gifte os, jeg kan se, om jeg kan sælge stedet her,
og måske åbne noget i Connecticut?
-Okay, lad os det. -På én betingelse.
Hvis vi nogensinde får et barn,
og det barn spørger, hvordan vi blev forlovet,
kan vi så ikke sige, at jeg friede, og du sagde: "Ja"?
Jo. Det kan jeg leve med.
Lad os spise!
-Okay! Det ser fantastisk ud. -Tak!
Anden gang er lykkens gang, ikke?
Tak.
Tak, Gino.
Lindsay Anne Rogers,
du er mit filter,
koffeinen i min kaffe,
og jeg lover at følge dig, hvor du end går,
til verdens ende.
Nej, Connecticut er langt nok væk.
Jeg lover at ære og værdsætte din visdom,
at lave dobbelt chokoladeespressoer, når du vil have dem,
i medgang og modgang,
til døden os skiller.
Jason Michael Stewart,
du giver mig modet til at leve et inspireret liv.
Jeg lover at værdsætte alle øjeblikke med dig,
i dag, i morgen, og julen om tre år.
Det er meget specifikt.
Og for evigt.
Og jeg vil aldrig tage dig for givet.
Jeg sværger at være din officielle smager.
I medgang og modgang,
til døden os skiller.
Så,
Jason Michael Stewart,
tager du Lindsay Anne Rogers til din hustru?
Ja, det gør jeg.
Tak.
Kast buketten!
Herovre!
Fru Jamison.
Tak.
Tak, fordi du kom.
Bedstefar.
Skat.
Se dig.
Skat.
Tillykke!
Han kysser ikke mig sådan.
Heller ikke mig.
Okay, vi ses på Ginos.
Begyndelsen